Традиція та новаторство у бандурному виконавстві Василя Ємця - Mishalow, Victor (Вісник Київського національного університету культури і мистецтв. Серія: Музичне мистецтво, 2020)
У XX столітті окремі особистості в українській діаспорі зберігали, розвивали і пропагували кобзарські традиції та аспекти культури гри на бандурi, значна частина яких зникла в Україні внаслідок репресій. Василь Ємець здійснив вагомий внесок у розвиток сучасного бандурного мистецтва та запропонував стандарт встановлення сольного концертного виконавства на інструменті. Запропоноване дослідження покликане зібрати та систематизувати нові джерела інформації про традиційні й новітні прийоми гри, які розробив В. Ємець, а також здійснити аналіз його репертуару на основі ремінісценцій та записів, зроблених автором у 1979 році. Мета дослідження – проаналізувати та виявити трансформаційні та інноваційні процеси у виконавській техніці Василя Ємця; здійснити порівняльну характеристику традиційного та новаторського у творчості виконавця у контексті сучасного бандурного виконавства в Україні. Методологія дослідження ґрунтується на історичному, системному, соціологічному та культурному підходах. Застосовано методи наукового вивчення, зокрема, історико- хронологічний аналіз методик гри на бандурі Василя Ємця; методи системної класифікації та комплексного аналізу ігрових прийомів, які він розробив. Метод аналізу спрямований на виконавську техніку гри та концертний репертуар Василя Ємця, його філософську інтерпретацію бачення ролі бандурного мистецтва у культурних процесах. Джерельну базу дослідження включають: книги та статті про бандуру (головно, про Василя Ємця), особисті записи на касетах та фотографії, зроблені автором. Окремі висновки та узагальнення проведено на основі особистої взаємодії з митцем. Наукова новизна дослідження полягає у введенні в науковий обіг органологічного та ергологічного аналізу мистецької діяльності бандуриста Василя Ємця. Вперше здійснено порівняльну характеристику традиційного та новаторського у творчості виконавця у контексті сучасного бандурного виконавства в Україні. Висновки. Василь Ємець був унікальною людиною і музикантом. Він здійснив значний вплив на розвиток техніки гри на бандурі, репертуару та конструкції інструмента. Митець поєднав у своїй творчості традиційну кобзарську гру та новації сучасного концертного виконавства. Аудіозаписи й фотоматеріали, здійснені під час особистих зустрічей, сприяли переосмисленню його мистецького, філософського, культурологічного доробку, особливо в аспектах технології виконавства і формування концертного матеріалу. Розроблені та впроваджені виконавцем музичні терміни для опису ігрових прийомів можна і сьогодні застосовувати у методиці бандурної гри. Аудіозаписи мелодій, здійснені під час інтерв’ю сприяли реконструкції його репертуару та активного залучення цих творів до концертного репертуару сучасних бандуристів. Виокремлено взаємозв’язок технічних виконавських прийомів та конструктивних особливостей інструмента, що пояснює мотиви філософського осмислення ролі бандурного мистецтва у світовому культурному процесі.